-Mister Darcy. -Lotta Lundgren.
-Jag hade inte väntat mig att se dig. -Jag kom en dag tidigt.
-Är dina föräldrar vid full hälsa? -Ja, utmärkt.
Ursäkta mig.
Vi är Lotta Lundgren och Erik Haag-
-och ägnar oss åt historiskt wallraffande.
Vi lånar ut våra kroppar till olika tidsepoker.
Hur kändes det att leva i en annan tid? Vad tänkte man? Hur låg man?
Hur luktade och mådde man? Och vad var det för mat som låg på tallriken?
Vi startar säsongen i det tidiga 1800-talet som kallats romantiken.
Nu kom alla känslorna på en och samma gång - i konsten, modet, samhället.
Och maten blev tätare, sötare, fetare och påhittigare än nånsin.
Men först ska vi bli av med våra kläder och få på oss gamla kläder.
Ta skjortan först. Jag är taktisk, så att jag slipper se dig naken.
-Jag börjar med att ta av alltihop. -Inte allt! Ta av dig...
Ta inte av dig kalsongerna. Sätt på dig skjortan först. Nej!
-Jag hade inga i dag. Nu! -Ja, nu.
Nytt för den här perioden är långbyxor och hög hatt, cylinderhatt.
Bomullen kommer också. Långbyxorna kommer från franska revolutionen-
-där rebellerna vill motsäga adeln. Knäbyxor har varit ett adelsmärke.
Du är en moderiktig svensk herrgårdsdandy, kan man säga.
-Roligt. -Här är långbyxorna.
-Bra. Har du trosor? -Ja.
Ta av dem. De kommer mycket senare. Nu kommer benholkarna.
De var inte jättevanliga, men det är dina trosor.
Det är ju ingen trosa i mitten!
Det är lite obscent att ha stängda byxor. Det tillhör mannens klädsel.
Det här är mer sedesamt för dig.
Nej, vad töntigt det känns! Jag har aldrig känt mig så naken.
Nej, det här är... En stor röv tittar ut. Man blir extra naken. Så dumt!
-Så här hade väl tjejer förut? -Ski pants.
-Som en SS-officer. -Det är ett militärt mode.
Så ridstövlar passar bra - plus att mannen ofta hade en häst.
En ny grej är klänningen - att man syr ihop livet och kjolen.
Midjan är högt upp. En onormalt lång underkropp.
-Här är den omtalade bahytten. -Som en damkeps.
-Du ska inte ha nåt smink. -Du skämtar?
En kvinna ur herrgårdsadeln var inte sminkad. Då skulle din man skämmas.
-Är jag klar? -Nästan.
Hatten slår nästan i taket. Jag kan... Kolla!
Det är lågt i tak och höga hattar.
-Jaha, vad flott! -Vad är detta? Stiligt, får man säga.
-Du är också rätt snygg. -Den flickigaste kärringstilen.
"Lolla" stövlarna.
Man ska tassa fram på platta dojor.
Cykelskor.
Man känner sig väldigt ofarlig.
Grattis, tjejer! Det blev romantiskt direkt. Tareq Taylor står vid spisen.
Han ska laga så mycket mat att köket inte räcker, så han har med ett till.
Den största utmaningen är att gestalta mat som inte finns avbildad.
Kokboken har textsida efter textsida.
Det är jättesvårt att veta hur de tänkt sig slutresultaten.
Tidigare lagade man mycket mat över öppen eld, nu har man fått vedspisen.
Men man har inte börjat steka. Nästan allt görs i gryta.
Stekta gräsänder har inte varit nära en stekpanna. De kokas i fyra timmar.
-Veckans mat! -Det här ska ni äta.
Det luktar mycket gädda. Det kanske är från den där.
Nu börjar man få inhemsk färsk fisk. Tidigare var det mycket torkad fisk.
Färska örter, körsbär, färska bär-
-och framför allt exotiska inslag:
Citron, apelsin. Sukat.
Syltade skal av apelsin och citron.
-Och en sockertopp. -Nu har man fått socker.
Nästan allt är sötsalt eller sötsurt.
-Blod! -Blod används jättemycket.
En blodrullad. I den har man använt färsk mejram. Det är väldigt nytt.
Köksträdgården tar plats. De färska örterna kommer - och det vilda.
-Dryck? -Dryck finns det gott om.
-Mjöd, svagdricka, mycket brännvin. -Kommer vi att dricka vatten?
Nej. Vatten används vid tvätt och kokning.
-Hur kommer vi att må efter veckan? -Ganska bra.
Lite fetare, lite fullare - men ganska nöjda.
-Roligt. -Lite som vanligt.
-Tack. -Tack.
Romantiken puttrar igång när vi tröttnar på förnuftsdyrkan.
Nu är det känsla som gäller.
Ni som inte vill prata känslor, utan vill hänga upp tiden på nåt konkret:
Tänk "fred, potatis och vaccin" - tre nyheter som förändrar allt.
Nästan allt. För jämte moderniteterna lever många urgamla idéer kvar.
T.ex. att kroppen är en påse där fyra vätskor skvalpar.
Om de inte hålls i balans blir man sjuk.
Vi startar veckan som herrgårdsadel.
Såg alla svenska 1800-talsmän ut som Jane Austens mister Darcy?
Nej, tyvärr. Herrgårdsadeln utgör knappt 0,39 % av befolkningen.
Men det är vi som anammar nya trender och utvecklar jordbruket.
Nu är man sugen på att få veta hur romantikens ideal avspeglas i maten.
Det här är Richard Tellström.
Erik... Vår gäst här är.
De ska få en riktig herrgårdsmiddag.
Det här är inget man svänger ihop på fem minuter.
Minst en dags förberedelse och en hel dag i köket. Mat att imponera med.
Det känns att det sker ett skifte. Det gamla tyska med det kokta köttet-
-förfinas med det franska, med panering och det krispiga.
En getstek. Citroner - exklusivt.
Friterad persilja. Detta är nåt extremt exklusivt:
Potatissallad med kött och olivolja.
-Första olivoljan. -En raritet.
Det kan vara en förrätt eller en mellanrätt, men även en dessert.
Det är ju en lite kryddig efterrättssås på ett friterat ägg.
Såsen var söt. Friterat ägg var gott.
-Förrätt, mellanrätt eller dessert? -Förrätt.
-Efterrätt. -Mellanrätt.
-Väldigt otäckt. -Prova denna. Den smakar jätteskumt.
-Den är väldigt kompakt och fet. -Är det typiskt för romantikens mat?
Nja, mer att man tar vara på fett som är en extremt värdefull resurs.
Richard Tellström måltidsforskare
-Vad är typiskt för romantiken? -Vi börjar bli moderna.
Vi bygger identitet. Man tänker på vad man ska göra av sitt liv.
Allt är möjligt. Tidigare levde man i ett traditionssamhälle.
Då skulle du ärva din fars yrke.
Nu är känslorna viktigare än förnuftet. Man ska lita på känslorna.
-Vilka känslor? -Du överväldigas av naturens skönhet.
-Av ett musikstyckes drama... -Eller av Lottas mössa.
Det ska vara det stora. Du förundras över det stora.
Efterrätten är dumplings. "Dumplings" är inget modernt ord. Det fanns då.
Inga asiatiska dumplings, utan av engelskt ursprung.
Ångkokta puddingar inlindade i tyg.
Desserten är sött potatismos.
Grädde, smör, lite citrus... Ett ljuvligt mos med en jordgubbsgrotta.
-Är det dumplings? -Ja. De ligger i en körsbärssås.
Det är fascinerande att potatisen ännu inte är bestämd.
Den finns i förrätter, varmrätter och desserter.
Som avokadon på 70-talet.
Potatisens jordighet...
...är omisskännlig.
Det är ju en kroppkaka, en dessertkroppkaka.
Ganska stabbig dumpling.
Vi hade inte börjat dricka vatten än, så vad drack barnen?
Barnen vid den här tiden drack öl, svagdricka-
-kanske färsk mjölk om de var riktigt små. Annars drack de som de vuxna.
Man skilde inte på vuxenmat och barnmat.
Man blandade öl och mjölk och gjorde blanddrycker.
Barnen fick nog en och annan snaps när de kom upp i sex-sjuårsåldern.
-Om de inte skulle köra bil. -Precis. Skål!
Det är viktigt att sköta sin hygien.
Varje kväll tvättar jag ansiktet och halsen.
Jag tvättar hela kroppen några gånger om året.
Det finns inga vattenledningar. Man är rädd om händerna.
Handkräm av mald mandel, potatismjöl, vitt vin och äggula.
Den är överraskande fet och härlig, och är nog väldigt bra för händerna.
Det här är spisaska - skorstensaska - och salt. Man har inget vatten.
Väldigt salt.
Jag antar att det är putsen man är ute efter.
Men det fräscha man får av tandkräm, får man...
...inte av det här. Man gör nog inte det här varje kväll.
"Ska jag borsta tänderna? Nej, jag skiter i det." God natt.
Aj...
Videodagbok, slutet på dag ett.
Många undrar nog hur det har gått-
-att leva utan underbyxor. Väldigt bra.
Det är en väldigt praktiskt lösning-
-med den helt öppna grenen.
Det stör mig inte det minsta.
Däremot funderar jag mycket över vad som händer om man tar av sig mössan.
Man ska vara känslostyrd denna period.
Det känns som att det inte har börjat.
Jag oroar mig för hur det ska yttra sig. Jag känner mig inte bekväm.
God natt.
Andra dagen i romantiken. Hur började dagen på herrgården? På med mössan!
Sedan frukost.
Vi ska se vad det är. Det är kaffe!
-Vanligt kaffe? -Ja, och socker. Vilken lättnad!
Det här ljuva är rågmjölsgröt.
Till det får ni ljummen sirapsväta.
-Väta? -Ja, väta. Vatten och sirap.
Ansjovisbakelse, kan man kalla det. Det gör lite ont i hjärtat-
-för det kunde ha varit fantastiskt gott, men jag har varit receptslav.
Det innehåller väldigt mycket ansjovis.
Titta vad fint när det står som en lugg av fiskben ur frukostomeletten!
Det ska bli gott med väta på gröten.
Det är en ansjovisomelett.
Det är alldeles för mycket ansjovis i, men det är ändå inte så dumt.
Nu tar jag min gröt. Ni ser vätan.
Mm... Själva gröten är...
Det smakar som mjöl och vatten. - Du har ju inte fått väta, för fan!
-Tack, det är bra. -Lite mycket väta.
Det var individuellt. En del gillade mycket väta, andra tog mindre.
-Mmm! Vätan smakar ju som... -Pannkakssirap.
Ja, faktiskt. Exakt.
Känslorna måste ut, annars sprängs Erik.
Vi ska låta oss drabbas av naturens skönhet och poesins kraft.
Vafan är det här?! "Babel"? Finns det ingen sport? Kan vi mura en grill?
Ta nåt med Stagnelius.
"Molnet" av Erik Johan Stagnelius.
Skriker: Vad är vårt liv?
Ett moln som flyktigt simmar
och varar högst en sommaraftons timmar
Av gu...guld...
...och d...diamanter...
Det är svårt att komma in i det här jätteromantiska.
Det är för att det är på beställning. Kändes det romantiskt?
Nej.
Det kanske inte hördes riktigt?
Nu byter vi till en annan mycket vanlig känsla på denna tid: sorg.
Att behöva begrava sitt barn hände föräldrar i alla samhällsklasser.
Svält drabbade bara de fattiga-
-men tyfus, smittkoppor, dysenteri, mässlingen och kolera drabbade alla.
Vi ska ha en begravningsmottagning. Folklivsforskaren Ebbe Schön är med.
Vi äter en begravningsmåltid. Vilken stämning är det? Får man skratta.
På morgonen var det allvarligt och mycket tårar.
Men av olika skäl, bl.a. detta, blev man allt gladare.
När många samlas, börjar man skratta. Man kunde även dansa på begravningar.
-Skål! -Skål!
Jag trodde det var fejk, men det var det inte.
-Allt i programmet går att äta. -Eller dricka.
Kalvbuljong med klimp och harpastejer.
-Jävlar! -Och en mörk sås - med soja i!
Svampsoja. Det finns underbara recept från tidigt 1800-tal på svampsoja.
-Mmm! En kraftig, god buljong. -Som en stor gnocchi.
Ja. Det är sorgligt att nån måste dö för att man ska få äta så här gott.
Hur förhöll man sig till döden?
Det var en tid med kort medellivslängd.
Barnadödligheten var kolossal, ungefär vart femte barn dog.
-Vad gjorde barnadödligheten så hög? -Framför allt dålig hygien.
Dålig näring betydde också mycket.
Trånga bostäder där folk smittade varandra.
Ebbe, varför har vi kringlor och de här konfektgrejerna på bordet?
Man bjöd ofta på det på begravningar förr.
De var hårda. Om man hade tänder kvar, blev man av med dem.
Ja... Vad tror ni? Blir det dans nu?
Under romantiken hamnar människans inre i fokus.
Tidigare jobbade konstnären på uppdrag av en beställare.
Nu blir konsten ett uttryckssätt.
-Du kan stå här. -Har ni målat nån förut?
Vi talar om förvandlingen från hant- verkare till geni med Horace Engdahl.
Om vi ska måla av dig... Om det var ett porträtt från romantiken-
-vilken pose skulle du stå i då?
Jag skulle stå med ögonen lyfta mot himlen-
-för att motta inspiration från ovan.
-Precis så. -Lite gladare, det är tv.
Du måste stå still, om vi ska få en chans att göra ett vettigt porträtt.
Horace, vad gör att det romantiska får sånt fäste just nu?
I början på 1800-talet? Jo, det är en tid av revolutioner, krig och kaos.
Den optimistiska världsåskådning som härskat innan har fått sig en knäck.
Människor söker nåt annat att tro på. De tar konstnärerna till ledare-
-för att finna en annan sanning än vetenskapens och politikens.
-Hade du händerna så? -Förlåt.
Jag gör min tavla lite sexig.
Hur förändras synen på konstnären?
Från att ha varit en hantverkare som följer regler och anpassar sig-
-till den allmänna smaken, så blir konstnären ett geni.
Det blir så när maktbalansen ändras.
Vi får författare som är europeiska ryktbarheter som kungar knäböjer för.
Jag är nog klar. Jag vill visa, men ändå inte.
-Lova att du tycker att den är fin. -Jag lovar att säga nåt fint om den.
-Jag visar! -Du visar.
Så här har jag målat dig.
Lite William Blake... Jag är inte missnöjd.
Jag tänker inte vara självkritisk.
Jag vill inte visa hur du ser ut, utan uttrycka vem du är.
-Det är en äkta romantisk idé. -Jag hoppas att du håller med mig.
-Häpnadsväckande. -Oj!
Det... Jag blir förstummad. Det är ett bra porträtt.
Kusligt bra för att vara målat här.
Det känns skumt. Man tänker Arkitekt- kopia. Det börjar regna nu. Vi går.
-Är det säkert att du gillade den? -Ja.
Du kan ha den på ditt arbetsrum.
1809 är ett sorgligt år i Sveriges historia. Vi förlorar halva landet-
-alltså Finland, till ryssen i finska kriget.
Nu måste vi acceptera att vi aldrig blir en stormakt igen.
-Det accepterar jag aldrig! -Vi lever på minnet av fornstora dar.
Det är därför vi blir besatta av vår historia nu, speciellt vikingatiden.
-Varför sa ingen att vi bytt period? -Det är romantiken än.
-Varför har jag vikingasaker? -Det är historiskt korrekt. - Hej!
-Var hä... -Säg "hej".
Hälsningen "hej" har vi hämtat från vårt fornnordiska förflutna.
Vi ska historieäta vikingatiden. Det gjorde medlemmar i Götiska förbundet.
Vi tappar tittarna. Det är virrigt!
En "vikingaklubb" som träffades i detta rum.
Två historiker - Richard och E-type.
Om man ville blicka tillbaka på fornstora dar-
-varför valde man just vikingatiden?
-Alltså under romantiken, väl? -Ja.
Det här kan vi använda när vi måste kompensera att vi förlorat Finland.
Kungen är avsatt. Det är en tid av politisk instabilitet.
Vi vill ha nåt tillräckligt gammalt för att skapa ett gemensamt minne.
Vad är det för ideal som romantikens människor hittar i vikingatiden?
Det är nog till stor del hjältarna.
De namngivna från tiden är ju hjältar.
Frihetsandan, mannamodet... Allt det är fina ideal för det här nya.
Vi bygger ett nytt land med hjältar.
Varför är det socker på maten?
Man börjar nu göra socker av betor.
Europeiskt socker, i stället för rörsocker från Karibien.
Förut var socker en exklusiv krydda, men nu har man på det på allting.
Sockerkonsumtionen ökar enormt i Sverige under 1800-talet.
-Tänderna måste ha rullat ur munnen? -Ja.
-Laxen är god. -Väldigt god.
-Lite frasigt med sockret direkt på. -Nu tar vi sparrisen.
Den är ganska hårt sockrad.
-Det är angels crying, det känns fel. -Ja, det får jag nog säga.
-Jag tycker att den nästan fungerade. -Lite mera "This is the way".
I kväll ska de få kokt rimmad skinka täckt med maräng.
Även jag får vara romantisk, för den ska målas med blommor med bärfärger.
Hallon, blåbär, havtorn och...persilja får bli blad.
Jag ska göra mitt bästa. Problemet är ju att det inte finns några bilder.
Oj! Men det är alltså inte efterrätt?
-Tareq har ritat på skinkan. -Jag är sugen att smaka på marängen.
-Var det gott? -Sött och fint.
Helt vanlig julskinka-
-fast varm, och med det här mjuka, kletiga maränglagret...
...som inte är helt nödvändigt.
Ett bra exempel på att man ännu inte bestämt sig för vad som kan sockras.
Socker kan användas till alla rätter.
Skål och tack för att ni kom! Roligt.
Vi kan väl skåla för "Life"?
Andra dagen är slut.
Man är aldrig först. Historieätandet pågick redan för 200 år sen.
Tack för i dag och hej.
Tredje dagen i romantikexperimentet.
Just som vi blivit varma i kläderna som herrskapsfolk-
-ska vi bli piga och dräng. Frukost!
Och några rejäla supar.
Klockan är åtta på morgonen.
Det var lite tidigt.
-Man kom igång. -Verkligen.
Mesost. Det ligger...påtagligt...av en get.
Påtagliga tofflor.
Allt vi äter har en kompakt och tät struktur.
Det tycks specifikt för romantiken.
Jag har en lapp här om vad pigor och drängar åt på gården på onsdagar-
-under oktober-april. Det bestämde arbetsgivaren.
Portionerna är snåla, och maten samma dag ut och dag in.
Bröd, välling, brännvin - ibland toppat med en sill eller kanske kött.
Oktober-april fanns inte så mycket färskt. Man åt från skafferierna.
Det låter fruktansvärt. Det är en kost bestående uteslutande-
-av grått, kompakt bröd, välling på ungefär samma ingrediens - och sprit.
-Punkt slut. -Det låter inte så dåligt.
I ett halvår, dag efter dag-
-eftersom det inte går att ta upp ny mat ur marken.
Nu börjar vi få gråa hår, gråa hår, gråa hår
Brännvin till frukost anses inte fel.
Vi dricker vår ranson - och blir jättefulla.
Skulle inte Edward Blom komma hit? Eller har han redan varit här?
Edward Blom! - Ah, Edward Blom!
-Välkommen! -Välkommen!
Skärpning! Nya verktyg och maskiner har förändrat vår vardag.
Jag spinner och Erik gör snus. Varför då?
Du kan vara en del av förlagssystemet eller förläggarsystemet.
Det är en nyhet som slagit igenom.
En affärsman ställer hit sin spinn- rock, och kommer med ull att spinna.
Han köper ditt arbete.
Sen slås det ut av fabrikerna, de som blir de klassiska industrierna.
Jag sitter lite i skymundan och gör eget snus.
Jag mortlar tobaksblad som jag hackat.
Sen blandar jag det i den här kåsan med pottaska...
...och enbärsdricka.
-Min egen tillsättning av brännvin. -Det låter förnuftigt.
Då har jag fått...eget snus.
Ta en stadig prilla. Svider det lite?
Erik har gjort ett ganska grovt snus.
Tänk er höstlöv som smulats med diverse kemikalier.
-Var har ni spottkoppen? -Här. Täckt med myrra.
Spottkoppar fanns på offentliga platser, för att det snusades mycket.
Det var inte fult att spotta i kopp.
Bra. Precis.
Jag står och hänger lite avspänt här.
-Är det rätt? -Kvinnor satt sällan med och åt.
De passade upp. De åt efteråt eller stod och åt.
Det är fläsk, men även kryddor.
Torkad ingefära och peppar.
-Jag skär upp lite goa bitar. -Inget är putsat. Fett är viktigt.
-Ner i grytan. -Grisigt!
Ner med ansiktet så ingefäran känns.
-Jag orkar inte med ljuden! -Inte spara på dyra kryddor.
-Åh, herregud! -Fram och doppa.
Det är väldigt gott kött, som fläsklägg fast godare.
Smaken är inget att klaga på, men däremot ljuden från de andra.
Det här är som att höra när ens föräldrar ligger med varandra. Exakt!
På landsbygden sker omvälvningar. Förut låg byarnas gårdar tätt ihop.
Runtom låg byns åkermark, uppdelad i remsor och plättar.
Varje bonde ägde en bit här och en där, och hattade runt.
Så har vi alltid gjort!
Under 1800-talets första halva genomförs flera skiftesreformer.
Plättarna slås ihop, så att varje gård får färre men större åkrar.
Efterhand flyttar gårdarna till den egna åkern i stället.
Det låter värdelöst! Dåligt för bygemenskapen.
Vafan gör du? Jag ska plöja upp här!
Du får göra det fram hit, men det här är vår teg.
Vissa saknade den jordplätt som tillhört släkten i generationer.
Det gamla systemet fungerade perfekt!
Om du trampar på vår mark är det hell to pay!
Här i Bromma socken pågår en infekterad strid-
-mellan Erik, som bor där borta, och Lotta, som har sin gård där.
Ett solklart fall för "Grannfejden"! - Hur började konflikten?
Min granne började att odla på eget bevåg, trots att det var skiftat.
Det var tydligt vilken jord som var min.
Har du odlat på hennes mark?
Det känns virrigt att de ändrar nåt som funkat så bra så lång tid! Fan!
Har du kastat potatis på honom?
Det har varit ett helvete, Robert!
Om ni träffas med mig kanske vi kan reda upp det.
Ja, jag skulle vilja det jättemycket.
Det här är det nya Sverige - det nya skiftade Sverige.
Undvik att prata med varandra om ni möts.
-Och kasta potatis! -Nej!
-Jag har lovat att sluta med det. -Skaka hand på det. Bravo.
Vart ska ni gå?
Många bönder fick det bättre efter skiftena, andra blev ensamma.
Snackar du om mig nu igen?!
Sluta deppa, Erik. Skörden är bärgad. Det firar vi med en slåtterfest.
För att undvika bråk har vi bara två gäster: trumpetaren Jon Rekdal.
Och historikern Bo Eriksson.
Vilken lyxig leverpastej! Bästa matupplevelsen under romantiken.
Nämen, gud vad god! Helt fantastisk!
Det smakar som leverpastej ska smaka.
Hur påverkades bönderna av reformerna?
De påverkades enormt. Den medeltida kollektiva modellen sprängdes sönder.
Nu hade individen ansvar för sin gård och sina ägor.
Envar var sin egen lyckas smed. Den medeltida byn - poff - försvann.
En otroligt dramatisk reform. Vad skulle du jämföra den med i nutiden?
Om man vill vara riktigt radikal:
Som en kommunistisk revolution, fast med omvänt resultat.
Man går från kollektivism till enskilt ägande i stället för tvärtom.
Det var lite som Pol Pot höll på?
Ja, det var oerhört dramatiskt. Vissa tyckte om det, andra hatade det.
Så en nyhet var att det kunde gå dåligt för enskilda bönder?
Ja.
-Oj! Stark smak av get. -Ja.
Blev det här en lyckad slåtterfest?
Ja, det tycker jag. Massor av sprit och god mat, för att vara bondmat.
-Alla kriterier är uppfyllda. -Nåt fattas, Bo.
-Emigrering? -Nej. - Jon, spela nåt. Upptempo.
"SÅ SKIMRANDE VAR ALDRIG HAVET"
Gud, vad trevligt vi har!
Snart är pig- och drängdagen över. I morgon ska vi leva i bottenskiktet.
Dag fyra. Ny samhällsklass. Jag är likbärare.
Ett inte så glamouröst, men viktigt jobb. Folk dör som flugor denna tid.
Helene Castenbrandt är medicinhistoriker.
-Helene, vad är det vi gör? -Vi kör likvagn.
-Vilka har dött? -Vi ska hämta såna som dött i kolera.
Ptroo! - Bra, Munter. - Hej, vi ska hämta ett lik.
Ett och två och tre. Så där.
Lunch, kanske? Kolla. Vad är det?
Vi får se.
-Är det äckligt? -Nej. Kallt, men ganska smaklöst.
-Vad är kolera? -Det är en mag- och tarmsjukdom.
En bakteriesjukdom. Du smittas via mat och vatten.
-Via skedar? -Ja, men mest via dina händer.
Du torkar av dig runt munnen.
En dålig idé att äta så här nära liket.
Under 1800-talet inträffade flera koleraepidemier med massdöd.
Medan Erik kör runt med lik-
-ska jag, en skitbärarkärring, gräva i kolerans ursprung: bajset.
Jag träffar Christopher O'Regan vid de gamla torrdassen i Gamla stan.
Åh, gud! Är det riktig...? Fy!
Riktigt bajs. Det här är ett mat- program. Se det som före detta mat.
Jag är så fruktansvärt äckelmagad.
-Jag tittar lite åt sidan. -Hur får man ett sånt här jobb?
Det måste ha varit de lägsta av lägsta tänkbara i samhället-
-som kånkade på de här kärlen.
Ursprungligen var det ett straffarbete för tukthusfångar.
Men från slutet av 1700-talet och in på 1800-talet-
-sköttes det av en entreprenör som hade anställda kvinnor.
Det var en lukrativ verksamhet. Det har inte varit nån bristvara.
Vi ska ta paus och äta en skitbärarmåltid. Varsågod och sitt.
Jag vet inte exakt vad vi ska äta, bara att det ska kokas i svagdricka.
På 1830-talet var det klokt att koka i nåt annat än vatten.
Det vatten stockholmarna använde för matlagning...
Nybroviken och Klara sjö var stinkande träsk-
-igenslammade av sopor och orenlighet.
Och det vattnet använde man för att spä ut mjölken som barnen drack.
Det var nog en bidragande orsak till den höga barnadödligheten.
Visst är förloppet snabbt i kolera?
Ja, fast alla som smittas uppvisar inte symtom.
Symtomen är häftiga diarréer, men även magkramper...
Jag känn... Jag ska upp här.
Så om man har det här jobbet är risken rätt stor att man blir sjuk?
Nästan femtio procent av dem som uppvisade symtom strök med.
Det hade varit bra att tvätta händerna.
Särskilt om jag också ska äta ur den. Nej, det är bra.
Ja... Det här är kanske inte din enda lunch, men det är den enda jag får.
Det är salt sill kokad i svagdricka.
-Usch, vad förfärligt! -Ja, se där...
Åh, fy fan! Förlåt. Man ska inte svära, men det där var...
...speciellt.
Det är helt... Fullständigt obegripligt!
Vad fruktansvärt. Ta den här.
Svagdrickan förstärker allt det silliga i sillen.
Det dåliga i sillen förstärks och blir ofattbart illigt, nästan fränt.
Vad tapper du är!
Allt vi har försökt dämpa med sillen...
Vi lägger in och kryddar den. Senap, skärgårdsmix och allt vad det är...
Allt det vi försöker ta död på, bringar svagdrickan liv i.
-Får det att blomma! -Åh, får jag en till!
Ur vägen!
Jag har jobbat klart i underklassen. Nu krås, tajta brallor och herrgård.
Vad mörkt det är! Här stod det en stol, ja.
Kvällstid var det så här mörkt inne, innan elljuset och fotogenlampan kom.
-Hemmakväll med en expert på ljus. -På mörker, trodde jag.
-Varför är det så mörkt? -Ingen är i rummet.
Du kan inte lämna belysningen tänd. Det är ju eld.
ETT ljus är normalt om man är 1-3 personer.
-Ska jag tända, så vi får mer ljus? -Nej.
Sitter vi för långt ifrån varandra? Om vi sitter kring ljuset...
Satt man och trängdes så här som troll kring ljus?
Det är smått realistiskt. Man sitter nära inpå varandra.
Hur påverkades människor av att inte kunna tända upp i mörka rum?
Synsinnet blir inte det sinne-
-som du snabbast kan orientera dig med i en situation.
Om du inte har belysning, och synen sätts ur spel-
-får hörseln mycket större betydelse.
Det är den du använder aktivt och behöver för att kunna förstå nåt.
Du kanske anade en fara eller bara uppfattade vad som hände i rummet.
Men även känseln får större betydelse.
Du ser dig för med händer och fötter när du går i mörka miljöer.
-Det är Jan. -Även smak- och luktsinnena behövs.
De är mycket viktigare vid denna tid.
Jag känner lite lukt av talg.
-Ni lever... -Sänk rösten.
Ni lever i en dagvärld och en nattvärld.
-Jag skriker väl inte? -Mina sinnen förstärks av dunklet.
Vid den här tiden har man möjlighet att vara tillsammans-
-men ändå sitta för sig själv - i samma rum, men i en egen dunkel vrå.
Om man ska säga nåt kort om ljus och mörker under romantiken...
Då var mörkret en självklarhet, nånting man fick förhålla sig till.
-Det gick inte att ta bort. -Nu går vi ut.
Jag hör nåt. Det lät som om nån gick ut.
Det är intressant med romantiken och den skirhet som den jobbar med.
Den faktiskt äter sig in i en.
Jag märker att jag pratar ljusare än normalt.
Jag tassar, i stället för klampar. Det är lite överraskande.
Femte och sista dagen. I dag ska vi resa, är det tänkt.
-Tyvärr är Erik sjuk - kanske död. -Va?!
Det är den här koleran igen.
För att skydda mig själv från att smittas följer jag ett av tidens råd:
Att inte besöka den sjuke på fastande mage...
...och dessutom...
...att ta några rejäla supar rent brännvin innan jag går in.
Åh, det här... Det här vet jag-
-eftersom jag läst på i några av tidens läkarvetenskapliga verk.
Så, nu är jag redo. - Lever du eller kommer jag för sent?
-Ingen fara. Jag är bara förkyld. -Säg inte så. Du har kolera.
-Är det sant? -Ja. - Erik har kolera.
Har du druckit? Du känns läskig. På riktigt...?
Erik har kolera.
Det onda sitter i magen, så vi försöker driva ut det onda därifrån.
-Jag är täppt i näsan. -Tyst!
På salt sill breder jag stark senap. - Dra upp ditt nattlinne.
-Det känns lite bättre, faktiskt. -För säkerhets skull...tar vi två.
Jag vill inte att du ska dö!
Det kanske inte ens är en förkylning. Det kan vara allergi.
-Sssch! -Varför måste vi vara tysta?
Nä, men... Det är mysigt att bli ompysslad.
Det här är det konstigaste jag gjort.
Har du druckit i dag? Jag har inte...
Lite. För att skydda min egen hälsa-
-tog jag tre, fyra stora supar innan jag kom hit.
Så packar vi in det.
Järnvägen är på gång, men ännu är ångbåt det moderna sättet att resa.
Vi är uppklädda som Sara och Albert-
-i Carl Jonas Love Almqvists roman "Det går an".
Den utlöste moralpanik 1839.
Framme! Vi ska äta den lunch Albert bjuder Sara på i "Det går an"-
-med idéhistorikern Elisabeth Mansén. - Vad fint!
-Mmm! Jättegod ärtröra. -Laxaladåben var utmärkt.
Inte så mycket aladåb, utan mest lax.
Vanlig svensk mat, fast lite roligare med den här ärtpurén. - Skål!
-Skål, Albert och Sara! -Det är körsbärsvin!
-Åh, vad gott! -Som under vattentornet i högstadiet.
Lunchen leder fram till att de båda lever ihop utan att vara gifta.
Det blev moralpanik när boken kom ut.
Ja. Tanken att leva ihop och bilda familj med samhällets goda vilja...
Man får nästan vänta till vår tid innan det accepteras.
Vilka rättigheter har jag som kvinna under första halva av 1800-talet?
Du är straffmyndig, och kan bli dömd om du bryter lagar-
-men inte civilrättsligt myndig.
Du kan till exempel inte ingå avtal eller bli medlem i nåt skrå.
-Blir jag myndig om jag gifter mig? -Nej.
Kvinnor är underställda sina föräldrar eller sin man.
Ogifta kvinnor blev myndiga 1863.
-Gifta kvinnor blev myndiga 1921. -Blir det efterrätt?
-Han vill inte diskutera detta. -Jo!
Bevare, Gud, vår kung...
Jag sjunger i kör. En vanlig manshobby på den här tiden.
Vi ska framföra nationalsånger - men det finns flera, t.ex. denna:
...leve vår kung!
Nu varje tro...
Ur svenska hjärtans djup en gång
en samfälld och en enkel sång
"Du gamla, du fria" blir nationalsång i slutet av 1800-talet.
Du gamla, du friska, du fjällhöga nord
Här kommer rättviseförmedlingen. Jag vill också vara med!
Jag hälsar dig vänaste land uppå jord
Din sol, din himmel, dina ängder gröna
En rolig vecka är över. Tareq fick rätt.
Jag har varit full och glad, och gått upp två kilo.
Kläderna gör människan. Jag tassade runt skör och skir i babymössa.
Jag tar med mig tidens anarkistiska mat: Dessertpotatismos med sylt.
Friterade ägg med söt sås, skinka i maräng. Och allvarligt - varför inte?
Ibland kändes romantiken som en tid där demokrati och jämställdhet-
-var långt borta. Men då och då kände jag mig nära den tidens människor.
Särskilt i insikten att nästan alla föräldrar begravde ett barn.
Men en bra sak med romantiken var att få känna sig så manlig-
-i tajta sparkbyxor upp till naveln och jackett med puffärmar.
Jag lyfter på min hatt och säger: Hej då, romantiken!
Textning: Barbro Garneij Hansson Svensk Medietext för SVT
Psst... Tyger?